- Är något galet? - Jag har mina aningar.
Ja, för mig känns det alltid så. Som om något hemskt ska inträffa.
Hur kan du leva med det?
Man vänjer sig. Saken är, när någon känner detsamma,
blir mina aningar värre.
- Känner du igen platsen? - Jag kommer inte ihåg den.
Du måste ha besökt ett flertal planeter medan du flydde från Vålanderna.
Jag räknade dem inte.
Jag förstår inte hur du kan åtskilja dem.
Där ser du. Inget att oroa sig för.
Verkar som en trevlig lite by för mig, som dussintals andra vi har besökt.
Liknar den typ av lägerplats som mitt folk handlar med mestadels.
Jag ser inga tecken på hotande beteende eller faror.
Jag ser inte heller något av intresse att byta med.
Hej. Hur står det till?
Vålnadsöverbringaren!
Det här var inte bra.
Ni behöver inte vara rädda! Vad gör det?
Vi måste ta oss härifrån på direkten.
Antar han menade dig?
- Det här är inte sant! - Endast varningsskott!
Stick!
- Du store tid, va ont det gör! Har ingen känsel i benen! - Smärta eller domningar? - Båda!
- Vad i h-e har du ställt till med här?! - Lyssna inte på honom.
Varför kände han inte igen portaladressen?
- Minns du symbolerna i varje address för varje planet vi har besökt? - Uppriktigt sagt, ja!
Fortsätt! Gå till portalen!
Fortsätt bara! Vi är strax bakom er!
Ahh! Jesus!
Fan också.
Rodney! Akutteam till portalrummet!
Rodney? Hej, var är de andra?
Strax bakom mig.
Stargate Atlantis - Säsong 3 Avsnitt 04 "Sateda"
Text: Lennier.
Synkronisering: Halo, Niko, Soukasays.
h
ht
htt
http
http:
http:/
http://
http://p
http://pr
http://pro
http://proj
http://proje
http://projet
http://projet-
http://projet-s
http://projet-sg
http://projet-sg.
http://projet-sg.n
http://projet-sg.ne
http://projet-sg.net
http://projet-sg.net/
Jaha...
Antar det kunde vara värre.
Hör på, jag vet att du tror att detta är ditt fel.
Jag har redan försökt trösta honom.
Förr eller senare skulle vi korsa en planet du redan varit på.
Det var natt förra gången.
Linor! Håll dig borta.
Det är en man, far. Han är nästan död.
Hur kan du tro att vi inte skulle minnas dig?
Vi gav dig mat och skydd.
Tack.
Kanske minns du inte våran by. Vi blev tvungna att bygga upp den igen efter Vålnadernas visit.
Linor! Nej!
De kom inte bara för att plocka några bland oss som förut De kom letandes efter dig.
- Jag är ledsen. - Ledsen?
Jag tvivlar på det.
Du kommer inte orsaka död och förstörelse fler gånger.
Hör på... Jag kan inte lova att Vålnaderna aldrig kommer tillbaka,
men jag kan lova er att de kommer inte tillbaka p.g.a. honom.
Nej! Inte när vi väl har offrat Vålnadsöverbringaren till hans herrar.
Han föredrar Ronon. Föredrar också att inte bli offrad till Vålnaderna.
Han har fallit offer för Vålnaderna, liksom oss alla .
Han planet utplånades. Han togs till fånga och blev ett Jaktbyte men är så inte kängre.
De kan inte längre spåra honom p.s.s. - Förra gången livnärde de sig inte på oss.
De lovade oss att om han någonsin kom tillbaka och vi tog honom tillfånga, skulle vi för evigt vara befriade från gallringen.
De... gav ett löfte?!
De är Vålnader! Jag kan lova er att tillfångata Ronan inte ändra på det som skett, och kommer inte skydda er i framtiden.
- Jag talar inte om att döda. - Är inte det var offra innebär?
Jag vet inte vad hans herrar gör när vi väl lämnat över honom.
Ni tänker överlämna honom till Vålnaderna?
De lämnade kvar den här så vi skulle kunna kalla på dem.
Han har redan aktiverat den.
De kommer döda oss alla, även du.
Så många färger. Alla de gulliga hästarna.
Vad pratar han om?
Jag gav honom lite morfin mot smärtan.
Jag måste få veta, hur många bybor? Hur långt är det från portalen till byn?
Har du sett en kille här någonstans? Ser ut som dig, men håret står på ända.
Har tappat bort honom någonstans. Och... och en... och en söt flicka och en grottman.
Jag kanske gav honom lite väl mycket, men han gjorde sig omöjlig att behandla.
Ryck upp dig, McKay! Det här är viktigt!
Kom igen! Vilka sorts vapen har de?
Jag skulle säga att något som skjuter pilar är en bra gissning.
Ursäkta mig. Varför ligger jag här?
Du har en pil, Rodney, i sätesmuskeln.
Åh. Det låter smärtsamt.
Sätesmuskeln..
Sätus... muskeln..
Åh, gode gud! Det är mitt arsle, eller hur?!
Jepp.
Hör av dig när han verkar vettig igen.
Hämta tillbaka honom,
byns ledare.
Varför då?
Därför jag behöver prata med honom.
Det är försent för dig.
Vålnaderna är snart här.
Skjut mig med en av pilarna, och jag lovar att han är död innan jag.
Släpp honom.
Hör du, kompis, har du lust och upplysa mig om planen?
Släpp honom, nu!
- Hämta Keturah! - Här är jag.
Släpp honom, bu! Jag frisläpper dig aldrig.
Männen dödar dina vänner först.
Jag tror inte det blir nödvändigt. Uh, varför lägger inte vi alla ned våra vapen och har ett trevligt samtal?
Släpp dem.
Det är mig Vålnaderna vill ha. De har inget att göra med det som skedde här. - Ronon!
Gör det inte.
De kommer inte skjuta mig.
De vet säkert att Vålnaderna vill ha mig levande.
Jag är mer oroade över att de skjuter oss.
Snälla, Keturah.
Släpp honom nu!
- Vad i h-e gör du? - Håll dig borta, Sheppard.
- Släpp kniven nu! - Nej!
Jag menade aldrig ta hit Vålnaderna, men felet är mitt.
- Det är inte sant. - Det vet du att det är.
Jag skulle aldrig ha kommit hit.
Jag skulle aldrig ha stannat.
Jag är ledsen för det som hände med er by,
men om ni tror att överlämna mig till Vålnaderna gör er trygga, är det bra. Bara gör det.
Jag gör vad som krävs för att ställa saker tillrätta, men straffa inte dem för mina misstag.
De är bra människor...
Låt dem gå, eller så är jag död innan Vålnaderna kommer, det försäkrar jag dig.
Då får ni se vad Vålnaderna gör med er.
Vi går inte härifrån. Inte utan dig.
Du låter dem gå.
Vi har inget otalt med de två andra.
Låt dem gå.
Streta emot och vi dödar er.
Inkommande maskhål.
- Det är Överste Sheppards IDC, frun. - Sänk skölden.
- Någon hämtar västar och vapen till oss. - Överste, Teyla. - Majorn.
Vi var just på väg att hämta er. Var är... var är Ronon?
Fortfarande kvar. Kom McKay tillbaka okej?
Ja, han kommer bli bra. Vad hände?
- Ronon gjorde upp om våran frihet.. - ..genom att hålla en kniv mot sin egen hals. Vi tänker återvända.
- Ring på portalen. - Det tog oss 15 minuter att komma till portalen.
- Platsen kan krylla med Vålnader just nu. - Låt oss hämta honom.
- Vi kan inte ha varit borta mer än 30 minuter. - Det tar inte lång tid...
Okej, allihopa, sprid ut er! Kom igen!
Som vi misstänkta, uppgörelsen höll inte som planerat.
- Det finns bara några få dussin kroppar. - Resten gallrades ut.
Vi fann de här.
Vi kommer hitta honom.
En gång i tiden bespisade jag mig på din hemvärlds människor. Det är där jag kommer se dig dö.
Okej, grabbar, skingra er! Bryt upp, bryt upp, bryt upp!
Han är i livet.
Förstå mig inte fel, jag hoppas så också, men hur kan du vara så säker?
En gång i tiden gjorde de det till en sport att döda honom.
- Han var den som kom undan. - Jag tror de kommer försöka igen.
Ronon kommer inte att ge sig så lätt.
Men de måste inse hur farlig han är. De kommer inte ge honom en ärlig chans.
Så, självklart har vi inte mycket tid på oss.
Hur hittar vi honom?
Om Vålnaderna på samma sätt som sist placerar en spårsändare på honom... - Kan du fånga upp signalen?
Åh, självklart. När det verkar omöjligt, tittar du på mig.
Vi har fortfarande kvar spår- sändaren vi tog ur honom.
Kanske kan vi ställa in lång- distanssensorerna att fånga upp en liknande underrymdssändning. - Bra.
Visst, men vi antar fortfarande att Vålnaderna kommer placera en ny i honom.
Jag tar vilka odds som helst.
Ronon!
- McKay? - Här är jag.
Vet du, man uppskattar aldrigt riktigt vardagliga ting. Som... att sitta.
Jag avundar dig inte.
- Baken är som smaken, ibland plågsam. - Åh. Hur länge tog det dig att koma på den?
Längre än vad jag vill medge. Hur går det?
Jag är nästan färdig, tror jag.
- Är den aktiv? - Oroa dig inte, jag har minskat strömmen så den inte avslöjar vår position för Vålnaderna.
Jag behöver bara precis tillräckligt med kräm för att bestämma vilken under- rymdsfrekvens den sänder på...
och nu ska jag bara kalibrera stadens långdistanssensorer att fånga upp den.
Javisst, men sensorerna täcker bara ett litet hörn av galaxen.
Såvida inte de kalibreras att söka efter signal som sänds i underrymden.
Varför överlåter inte jag dåliga skämt på dig, och du briljanta vetenskapsprylar på mig?
Så, vad är det vi ser?
Punkterna representerar sändare som signallerar från olika platser i Pegasusgalaxen.
Så det är... sju Jaktbyten där ute just nu?
Vi kan inte vara säkra på att det är Jaktbyten, men jag kan slå vad om vad som helst... att det där är Ronon.
- Varför då? Hur kan du veta det? - Det där är Sateda...
Det är Ronon:s hemplanet.
Det är ett tillräckligt bra ställa att börja med.
Vi har inget val. Vi kan inte ringa upp Sateda:s stjärnportal.
Troligen har Vålnaderna kopplat ur den.
Vilket innebär, att om Vålnaderna jagar Ronon, så finns det troligen ett moderskepp i omloppsbana.
Jag borde inte behöva påminna er om att Daedalus de senaste gångerna inte direkt varit framgångsrik i strider med moderskepp.
Vi lämnar överljusrymden, transporterar honom ombord, och sticker därifrån.
Du vet mycket väl att vi inte kan lämna överljus- rymden tillräckligt nära en planet för att trans- portera upp någon från ytan. Vi blir upptäckta.
Hör nu... ni vet att jag vill hjälpa till, men jag tänker inte riskera min besättning och enda skeppet i galaxen för en enda man.
- En man som inte är militär i U.S. armé. - Det är inte vad jag sa!
Han är en medlem i mitt team, och är värd samma respekt som någon annan i den här expeditionen.
Vi lämnar inte kvar någon, Översten, inte när det finns en chans.
Predika inte för mig om att inte lämna kvar någon, Dr. Weir.
Jag säger bara att det är en väldigt stor risk i förhållande till vinsten.
Bra.
Få oss bara nära. Vi tar en dold skyttel resten av vägen.
Jag följer med och tar bort spår- sändaren innan vi tar honom ombord.
Vi är tillbaka innan Vålnaderna har förstått vad som har hänt.
- Jag kommer inte till hjälp om ni hamnar i trubbel. - Du verkar mena att vi alltid hamnar i trubbel.
- Jag har slut på ammunition! - Det finns en depå två kvarter härifrån. Stick iväg!
Du måste allt försöka bättre än så.
Sateda kommer inte underkasta sig inkräktarna.
Tiden är här för att oförskräckt försvara vår nation, vår planet.
Vad gör du?
Allt det vi har uppnåt de senaste två århundrandena...
Jag lyssnar till Chieftain:s tal.
Varför packar du inte?
Jag sålde allt vi hade för att få med dig i Kell:s personliga stab.
Han är kriminell.
Han utnyttjar människors rädsla till sin egen fördel. - Han är en befälhavare, och hans stab får lämna via portalen.
Sjukhuset behöver min hjälp.
Det kommer inte behövas några sjukhus, Melena!
Det är bara en massa tomma ord så folket som måste stanna kvar...
..tror de har en chans. Vi skjöt ned två skepp som kom genom portalen.
Två små skepp.
Tror du verkligen att det är allt de tänker skicka?
Självklar inte.
Skepp stora som våra städer har attackerat andra planeter.
Ingen som stannar kvar kommer överleva.
Så, varför stannar du?
- Jag har inget val. - Jo, det har du.
Du tror på kampen! Du vet att oavsett vart vi flyr, kommer de finna oss.
Vårt enda hopp är att visa dem att vi inte är värda mödan,
gå och livnära sig på någon annan planet som inte gör lika stort motsånd.
Ronon!
Vi kan inte fly för evigt.
- Stör jag? - Nej.
Vad vill du?
Jag ville bara tacka dig.
För vad
För att du gör allt detta för Ronon.
Varför trodde du annorlunda?
Han är en utböling.
Inte för mig.
Jag har själv rätt ofta känt mig som en utböling hos er.
Kanske till en början, men... du vet att jag har förtroende för dig.
Ja. Du och Doktor Weir har accepterat mig,
men detta visar mig hur långt ni är villiga att gå, även för någon som inte är från eran värld.
Hör du, Teyla. Jag är inte bra på att, uh...
Faktiskt är jag... är jag dålig på att uttrycka...
Vet inte vad du skulle kalla det för, uh...
Känslor?
Ja visst, okej. Min poäng är, jag saknar bra, uh...
Sociala förmågor.
Det är skälet till att jag gillade flyga helikopter i de mest avlägsna platserna på min värld,
innan all denna galenskap tog vid, men du ska veta, jag saknar, uh...
Vänner?
Nej! Jag har vänner.
Du, Elizabeth, Ronon, Carson, även Rodney, är det närmsta till...
En familj?
Jag gör vad som helst...
för vem som helst av er.
Om jag var tvungen ge upp mitt liv på samma sätt som Ronon tänkte göra...
Jag skulle göra det.
Tack.
För allt du... tänkte säga.
Aj! Hor... du tar livet av mig!
- Jag rör dig inte ens. Allvarligt talat, Rodney, jag har aldrig tidigare behandlat en större barnunge. - Bara... är vi klara?
Ja. Men tanke på omständigheterna, ser det bra ut.
- Varför kom du? - Vad menar du?
Med på uppdraget. Du är skadad. Du kan inte ens sitta. Folk ser inte ned på dig bara för det.
Vadå, tror du att det är allt jag bryr mig om: Vad folk tycker om mig?
- Tja, faktiskt... - Hör nu, jag bryr mig väldigt mycket om andra.
- Ok, kanske inte uppenbart för alla, men um.. - Du bryr dig om vad som händer med Ronon?
Ja, självklart gör jag det. Vad får dig att tro annat?
Åh, jag vet inte, kanske för det faktum att du kallar honom för "grottmannen" bakom hans rygg.
Det är ett smeknamn. Kompisar har smeknamn för varandra.
- Kompisar? Åh, så ni är kompisar nu? - Ja. Mer än så, han räddade mitt liv. Han är som en bror för mig.
Ack, en bror som fick alla de gener du inte fick, och vice versa.
Du är bara avundsjuk på våran relation.
Är jag?! Har du ens haft en konversation med honom under det år eller så han tillbringat hos oss?
Vi har en outtalad vänskap.
Jag menar, det finns saker som inte kan uttryckas med ord, min vän, inte uttryckas med ord, men du...
...kan inte begripa det då du aldrig ser längre än till ytan hos någon, eller hur?
Melena!
- Var är din grupp? - Alla andra är döda.
Kell nyttja oss för att säkra sin egen flykt.
Men kom igen, det finns fortfarande en chans. Jag kan få oss härifrån.
Jag kan få oss till portalen. Även om det inte går, vet jag var vi kan gömma oss. - Ronon!
Vad gör vi med henne? Båda hennes föräldrar är döda.
Kom med här.
Kom igen.
Ronon, vänta!
Vad gör vi med alla andra?
Deär alla döda.
Jag kan inte. Jag kan inte, Ronon. Jag kan inte lämna dem.
Du är en ynkrygg.
Se inte så förvånad ut.
Är du okej?
Kom igen. Du kan tacka oss senare. McKay och Beckett väntar på taket med skytteln.
- Försvinn härifrån. - Men, hallå. Jag förstår att du har gått igenom en hel del, men uh...
Jag går ingenstans.
Vad händer där nere? Ni har åtmistone 25 Vålnader som närmar sig er position från gatunivån.
Det verkar som Ronon inte vill gå någonstans.
Så synd då! Säg åt det där otacksamme exemplet till outvecklad människa,
att vi har åkt ända hit för att rädda honom, så det är bäst att han lyfter på sitt...
McKay säger att han blir väldigt sårad av att du inte vill följa med oss.
Jag kan inte. Keturah och hans folk...
..hade ett avtal. De bytte mig mot sin frihet.
Gör du det för dem? Folket på planeten som lämnade över dig till Vålnaderna?
Det var mitt fel att de blev utgallrade.
Ronon, Vålnaderna höll inte sin del av avtalet.
Keturah och hans by, alla är döda.
Nu då... kan vi gå?
Nej.
Varför inte?
Därför jag tänker döda den Vålnad som är ansvarig för allt detta.
Jag antar att han inte är bland dem som är på väg hit in?
Nej. Han är troligen kvar på moderskeppet.
Vi kan inte ta strid med ett moderskepp just nu.
Det kommer vi inte behöva.
Varför rör ni er inte?
- Ronon vill ta hans om lite saker först. - Jasså minsann? Som vad då?
Kom igen.
Låt oss gå och döda Vålnader.
Håll er bara ur vägen för mig.
Hallå där!
Antog du skulle vilja ha de här.
Ingenting att tacka för!
Vad i h-e håller de på med där nere?
Ronon tror han kan få ledarvålnaden som är ansvarig för allt att komma ned
och slåss med honom om vi först dödar alla Vålanderna som är här.
Det är den dummaste planen jag någonsin hört.
Säg inte det. Döda en massa Vålnader tycker jag är alltid en bra idé.
- De överträffar er med 25 mot 3. - Det är faktiskt 22 mot 3... 21...
- Och Ronon verkar vara väldigt upprörd. - Åh, det jämnar ut oddsen!
Ni inser väl att det finns ett moderskepp i omloppsbana kapabel till att spränga oss alla bort från planetens yta?
- Vart tänker du ta vägen? - Jag tänker hjälpa till.
- Vadå, är du galen?! Du är en läkare! - Vad har det med saken att göra?
- Vad gör du? - Jag går.
- Du kan nätt och jämnt gå. - Gå är inga problem. Det är sitta som är svårt.
- Och du är en förskräckligt dålig skytt. - Och, vad då, är du Rambo eller?!
- Det finns ta'me fan fler vapen. Båda kan gå. - Ja, men någon måste stanna i skytteln.
Det var det. Vi fick dem alla. McKay?
Ja, det är bara ni kvar. Det gick fort.
- Ja, jag fixade sex. Teyla fixade... - Åtta!
Jag fixade nio, Teyla fixade åtta. Ronon fixade resten.
Om du verkligen vill se mig dö, får du allt själv komma ned och göra jobbet.
Vill du ha mig?
KOM OCH TA MIG DÅ!
Jag väntar på dig.
Om du dödar honom före mig, dödar jag dig.
Och om han dödar dig först?
Då kan du döda honom.
Uppfattat.
Just nu skulle jag kunna skjuta honom.
Det skulle inte jag göra.
- Tror du verkligen att Ronon skulle döda mig? - Jag tror inte han skulle förlåta dig.
- Jag tror han kommer över det. - Moderskeppet lär se på.
Skjuter vi den där Vålnaden, spränger de oss sönder och samman.
Om han inte gillar det, kan han stämma mig.
Jag vinner.
Stick iväg!
- Är alla okej? - Vi är okej!
Vem av er dödade Vålnaden?
- Det var jag. - Min idé.
Ronon!
Vadå? Säg inte att du inte är glad att han är död.
- Jag hade honom i siktet, men Ronon sa han skulle döda mig om jag sköt honom. - Alltihop var Beckett:s idé.
Tack, Doktorn.
Va, honom tackar du?
Jag kunde ha dödat honom när som helst, men Teyla lät mig inte.
Tack så mycket. Allihopa.
- För all del. - Det var inget särskilt, faktiskt. Jag dödade endast elva..
..tolv Vålnader
Varför sätter du dig inte ner så jag kan plocka ur och deaktivera spårsändaren innan moderskeppet får sikte på oss.
Jag antar att denna gång har du inget emot att jag bedövar dig?
..eller inte.
- Vem är det som flyger skeppet? - Jag!
-- Projet-SG --
http://projet-sg.net